Telemarksjenter



= TELEMARKSJENTER =

Vi fikk i oppgave å analysere //Telemarksjenter//, 1884, som er blitt samplet av Rolf Dagfinn Groven, men opprinnelig er eit [|Erik Werenskiold] maleri.

Originalen til Erik Werendskiold

Rolf Grovens versjon //Vi er alle sammen med på å forurense naturen, og vi får hele tiden nye oppfinnelser og maskiner som skader det som er rundt oss. Hvorfor må vi ha så mye skadelig? De klarte seg bra før i tiden, og det var uten alt det vi har nå i dag. Det rundt oss forandrer seg, akkurat nå, sekund for sekund. Groven tar opp tema som miljø, politikk og samfunn i bildene sine. Og han tar opp problem vi har her i verden. Dette er en vekker, og fører til at vi mennesker ser hva som egentlig har skjedd med den fine naturen rundt oss.//

[|Rolf Dagfinn Groven] er fra Fræna i Møre og Romsdal, og ble født 11.mars 1943. Groven har tidligere vært gift med Gro Isachsen, og de har et barn sammen. Han har hatt ulike jobber, og har utdanning innen arkitektur, kunst og byplanlegging. Bildene hans har en tilknytning til samfunnet her i dag. Han viser den galskapen rundt oss som ødelegger det som en gang var. I bildene er det stor kontrast, og dette fører til at folk legger godt merke til arbeidet hans og det som skjer. Dette viser da at han egentlig prøver å nå alle oss mennesker. Han har flere bilder som hører til hos miljøvernbevegelsen, og man kan også se motstanden mot EU i bildene til Groven. Kunsten hans kan virke provoserende når han bruker politikk for tema. Og han har feks fått veldig oppstyr i 1999 over //Kinder, Kirche, Küche//. Måleriet viser Kjell Magne Bondeviksom sitter i en badestamp sammen med Carl i Hagen, et lite spedbarn med ansiktet til Vidar Kleppes, og dette spedbarnet sitter på fanget til Valgerd S. Haugland som er framstilt naken.

=Tolking av Rolf Dagfinn Grovens //Telemarksjenter//=

Rolf Dagfinn Grovens //Telemarksjenter// 2007, fritt etter Werendskiold. Bildestørrelsen er 48 X 33 cm.

I framgrunnen ser vi to telemarksjenter som står å lener seg inntil et gammelt hæsjegjerde. De ser ned på trafikken i mellomgrunnen og alle industrifabrikkane i bakgrunnen. Jentene, hæsjegjerdet, de grønne engene og de gamle husene er fortsatt likt bilde av Erik Werendskiold. Det som er nytt er veien i mellomgrunnen som har hele fire kjøyrefelt og alle de nye industrifabrikkene i bakgrunnen.

Perspektivet som er brukt er normalperspektiv. Det er utsnitt av eit landskap med to jenter i framgrunnen i helfigur. De to pikene står i det gylne snitt, og blikket ditt går automatisk først mot de før du begynner å se alt som er rundt dem. Du ser jentene i fremgrunnen. Bilene, kjørefeltene og de gammle husene i mellomgrunnen og i bakgrunnen er fabrikkene og himmelen. Det er ein blanding mellom loddrette og vassrette linjer i bilde. Bilde skaper både en følelse av uro i roen, jentene ser ut til å være avslappet og alt som er grønt danner en slags hærlig friskhet og ro til bilde, mens bilene og dampen fra fabrikkene skaper litt mer urolig stemning. Figurene har en ståande stilling og det er ikke noe uvanlige proposjoner. Det ser ut som at jentene diskuterer, og hun som har fjeset vendt mot oss ser litt undrande ut mens hun som du ikke ser fjeset til ser tenkande ut. De lener seg mot gjerdet og ser utover all denne industrialiseringen som har blitt til de siste hundre år. Det er ingen symmentri i bilde, men balanse derimot er det. Jentene er plassert nede til venstre, men det går bra for den største utslippsfabrikken er plassert oppe til høgre, dette skapar balanse. Bilde vil vi si er både realistisk og urealistisk. Det er ikkje realistisk at denne industrien skal være der på 1800 tallet. Men realistisk for det er sånn det ser ut idag. Det er brukt jamt med lys over heile bilde, det er ingen plasser det er kjempe mørkt eller veldig lyst. Så lyssettingen som er brukt er vanlig dagslys.



Det finnes ikke noen spesielle fargekontraster i bilde. Grad av lys er dagslys. Men fargene som går mest igjen er, grønn, hvit, svart og litt blått. Hvitt er brukt i bilde, røyken frå fabrikkane og mange av bilene er hvite. Vi kan oppfatte hvitt som noe sterilt. Gjenstander og rom virker større dersom du maler de hvite. Svart er også brukt på bilde, jentene er kledd i svart, dette legg du fort merke til når du ser på bilde. Svart er nattens farge. I motsetning til hvit, trekker svart til seg alt lys, uten å reflektere tilbake til omgivelsene. Alt som er svart, vil virke tungt, stabilt og rolig. På samme måte som hvit, oppfattes svart som nøytralt. Svart er ikke bare knyttet til sorg, men også til mystikk og mørkemakter. Det er også brukt grønt i bilde, store grønne enger. Grønt står for spiring og vekst. Dette er fargen som virker beroligande på oss, dette er filosofert på, når du går inn i et grønt rom som er betryggende, solid og blodtrykket ditt synker når du befinner deg i grønne omgivelser. Fargen inneholder både solfargen gult som er lys og varm, samtidig som den har det blå og kjølige. Derfor kan ein grøn farge være både lys og varm eller mørk og kald. Blått er en kald farge som vi ser litt i himmelen i bakgrunnen. Groven er veldig detaljert så malestrøka hans er veldig fine, det ser ekte ut, Groven er en svært dyktig kunstner.

Det nederste bildet er en politisk kommentar til forurensing og utbyggelse i den norske naturen. Grovens versjon har et radikalt og sterkt budskap. Han har byttet ut et vakkert landskap med fabrikker, veier og eksos - dagens samfunn. Et tankevekkende verk som viser hvordan verden har blitt. Grovens versjon kan du se at er fra 2000-tallet. Originalen derimot, beskriver vakre Hardanger, et fredelig sted med rolig og harmonisk stemning. Det har et trygt og følsomt uttrykk med to små jenter i motivet. Du kan se på teknikken og på selve verket at det er fra 1800-tallet. Vi synes virkelig at bildet til Rolf Groven kan fungere i forhold til å skape en debatt. For det første er Werenskiolds verk "ødelagt". Det kan være provoserende å se at noen har laget en samtidsversjon av et så vakkert og berømt kunstverk. På en annen side kan det skape gode miljødebatter om hvordan samfunnet har blitt og hva vi kan gjøre med det.



Kunstverket forteller oss at vi må ta vare på det vi har igjen av den vakre naturen. Vi må tenke over hva vi egentlig gjør når vi for eksempel starter motoren på en varm sommerdag, og ikke slippe ut unødvendig gass. Det blir tatt opp tema som miljø, samfunn og politikk i bildene til Groven. Det han ofte har med i bildene sine er at industrien forandrer seg. Ikke bare her i Norge, men over hele verden. Vi ødelegger skoger og landskap for å lage fabrikker, veier, hytter og hus. I følge [|statistisk sentralbyrå] har vi over 2,3 millioner boliger i Norge, og på tre år har det blitt bygd 86 000 boliger, og 60 % av disse er boligblokker. I alt har vi rundt 3,8 millioner bygninger her i landet. Vi mennesker tar plutselig så mye plass, mer enn det de gjorde før. Vi er også mer kravstore enn noen gang. Vi skal ha alt, og vi skal ha det beste. Folk skal ha flotte og dyre boliger, og samtidig ha en hytte som er større enn boligen, i tillegg til at du har alt av ustyr der. Akkurat som hjemme. Ikke nok med det, så har omtrent hver eneste familie 1-3 biler, noe som fører til mye CO2 utslipp. Karbondioksid er den klimagassen som vi mennesker slipper ut mest. CO2 og andre klimagasser bidrar til økning av drivhuseffekten. Noe vi kan takke oss selv for! Fra 1990 til 2008 var det 8 % øking i utslippene. Og 82 % av de samla klimagassutslippene er karbondioksid.



Når man ser på bilde //Telemarksjentene// kan vi få en følelse av skam eller skyldfølelse. Og dette er på grunn av at budskapet kommer så tydelig fram, og vi skjønner at det som skjer rundt oss ikke er noe bra i det hele tatt, og at dette er menneskenes sin feil. Grunnen til at bilde er laget slik er at han vil få oss til å innse fakta og han vil få fram at vi kommer til å slite i fremtiden. Og det er på grunn av at vi til slutt kommer til å ha så alt for lite natur rundt oss, og den friske luften kommer til å bli ødelagt. Han har laget bilde til målgruppen 18 år og oppover. Dette er fordi det er de som har bil, hus og lignende, og det er de Groven prøver å nå med dette bilde.

Den europeiske [|romantikken] har påvirket hvordan kunsten er nå i dag. Kjennetegn på denne stilretningen er at det blir vektlagt farger, følelse og i tillegg er det viktig å ha et personlig preg. Landskap og natur ble et hovudmotiv innen romantikken. Groven har brukt dette ved å male den norske naturen slik vi ser den i dag. [|Caspar David Freidrich] var en kjent kunstner innen romantikken, og han malte landskapsbilder. Det som var så spesielt med hans bilder var at han fikk nesten alle bildene til å ha noe åndelig ved seg. Bilde over til høgre er et døme på dette. Her ser man at han bruker symbol som kors, og i tillegg er der en kirke bak. Det som er felles ved Groven og Friedrich sine bilder, er at begge vekker følelser hos de som ser bildet. I tillegg til dette så har begge to ulike personlige preg. Friedrich gjør naturen mer levende, og bildene er ofte åndelige, mens Groven sampler eldre bilder, der han tar vare på noe som er originalt i bilde, men knytter det til hvordan det er i Norge nå i dag. Det originale bilde viser til hvordan det var før i tiden. Måten de var kledd på, den frie og reine naturen, gamle trehus, fjell og vakker natur. Naturen i Norge er veldig spesiell med tanke på alle de ulike landskapene vi finner her, men stadig vekk kommer det mer og mer som ødelegger det gamle, og det norske. På original bilde henger ikke Werenskiold seg så mye opp i fjellene, og detaljene på det. Han tok utgangspunktet i jentene som går i hverdagslige kle, men har like vel fått fram norsk landskap i bakgrunnen.

Vi opplever kunstverket av Groven som en stor vekker og som en reaksjon mot industrialiseringen. Når vi starter en motor tenker vi ikke over konsekvensene, og at vi da hjelper til med å ødelegge noe av det som er typisk norsk. Vi har blitt avhengige av det ene og det andre, og det fører til forurensing som så fører til ødeleggelser. Det er en skam at vi ødelegger det rundt oss, og fortsetter vi sånn så kommer vi til å miste mer og mer av hva som blir regnet som det norske. Det blir sagt at vi skal overlate verden til våre etterkommere slik den var når vi kom til verden. Dette har vi vertfall ikke fått til, siden vi mister mer og mer av det som er typisk norsk. Bilde gir oss skyldfølelse og skam, men likevel så fortsetter vi den samme veien, og dette er ikke bra for det som skjer rundt oss. Og det er heller ikke bra for oss mennesker.

Vi syns at Groven får fram budskapet tydelig, og du skjønner ganske fort hva han vil få fram med bilde. Heilskapsinntrykket vi fikk var veldig bra av selve bilde, men det å få fram sannheten rett i fjeset er ikke like gøy. Det er en flott måte å få fram poenget på, og vi føler bildet har ro i uro. Groven tar opp problem i verden, og det er en vekker. Han vekket tankene våres, og vi tenker mye mer over hva som egentlig bryter sammen i naturen, sekund for sekund. Hvorfor må vi ha så mye som forurenser?

__Andre kilder:__ [] 21.04.10 [] 21.04.10 [] 21.04.10 [] 21.04.10 [] 21.04.10 [] 21.04.10 [] 21.04.10 [] 21.04.10 [] 21.04.10